МОВНА СИТУАЦІЯ ЯК ФАКТОР РОЗВИТКУ АНГЛОМОВНОЇ ЛЕКСИКОГРАФІЇ ІНДІЇ: ДОБРИТАНСЬКИЙ ПЕРІОД - Битко, Н. С. (Записки з романо-германської філології, 2019)
Ця стаття є першою частиною дослідження, присвяченого вивченню мовної ситуації як фактору розвитку англомовної лексикографії Індії. У роботі розглядаються поняття мовної ситуації та її значущі компоненти; складові мовної ситуації Індії в добританський період, тобто в час, який визначає подальшу специфіку формування індійської англомовної лексикографії. Розуміння мовної ситуації як сукупності форм існування однієї або декількох мов у їх територіально-соціальних взаємовідносинах і функціональній взаємодії в межах певних географічних регіонів або адміністративно-політичних утворень дає змогу виділити кількісні, якісні й оціночні параметри, що описують мовну ситуацію на будьякому історичному рівні. Вивчення параметрів мовної ситуації Індії в добританський період виявляє складну комплексну картину, компоненти якої, з одного боку, залежать від історико-культурних, соціально-політичних і лінгвістичних умов формування, а з іншого, – визначають лінгвістичний, зокрема лексикографічний напрям розвитку наукової думки. Так, кількісні параметри мовної ситуації Індії відрізняються різнопотужністю, багатополюсністю і деякою дисгармонійністю як з точки зору демографічної, так і комунікативної потужності, що веде до функціональної полікомпонентності. Основною рисою якісних параметрів є багатомовність: на території Індостану протягом багатьох століть співіснувала велика кількість як близькоспоріднених ідіомів, так і мов, що входили до складу різних мовних сімей, що, в свою чергу, сприяло розвитку як екзо-, так і ендоглосії. Такий характер мовної ситуації в Індії призвів до плідного розвитку лексикографічної практики, до створення численних словників різного типу, розвитку принципів організації самих словників.