МОНОСИНОНІМІЧНІ ПІДРЯДНІ ВИСЛОВЛЕННЯ БЕЗСПОЛУЧНИКОВИХ УМОВНИХ ПОЛІПРЕДИКАТИВНИХ СТРУКТУР (на матеріалі сучасної французької художньої прози) - Лепетюха, А. В. (Записки з романо-германської філології, 2019)
У цій статті безсполучникові умовні поліпредикативні висловлення визначено як складнопідрядні умовно-наслідкові або умовно-концесивно-наслідкові конструкції з синтаксичною синонімією на рівні підрядної частини-одно- або двобазового трансформу віртуальної (мовної) первинної пропозиції двох типів: Si + S (номінальний підмет, субстантив) + P (вербальний присудок, предикат) або Même si + S + P зі збереженням або порушенням мовного режиму інциденції. У ході аналізу виділено: 1) умовні синонімічні підрядні висловлення з кондиціоналом у теперішньому часі: а) неінверсивні структури, що будуються за моделлю S + P; б) еліптичні конструкції типу РN (заперечний предикат в імперфекті індикативу); в) синонімічні інверсивні підрядні висловлення (P + S); 2) умовні синонімічні підрядні висловлення з кондиціоналом у минулому часі: а) неінверсивні й інверсивні структури з першою формою кондиціоналу; б) неінверсивні й інверсивні конструкції з другою формою кондиціоналу; в) еліптичні негативні структури третьої особи однини з плюсквамперфектом індикативу або другою формою кондиціоналу; 3) умовно-концесивні синонімічні підрядні висловлення: а) S + Р у кондиціоналі або P у кондиціоналі + S; б) P у суб’юнктиві + S; в) Р + у суб’юнктиві + S у нетипових аграматизованих поліпредикативних структурах з індикативом у матричному висловленні. Виявлено, що темпоральний план умовних поліпредикативних конструкцій вказує на ступінь ймовірності реалізації гіпотези: актуалізація предикатів в індикативі у матричному висловленні позначає більшу ймовірність здійснення подій; кондиціонал теперішнього часу та суб’юнктив імперфект – меншу ймовірність реалізації гіпотези; кондиціонал минулого часу є вказівником нульової ймовірності реалізації гіпотези. За допомогою зворотної реконструкції побудовано віртуальні синонімічні ряди аналізованих мовленнєвих інновацій та шляхом «альтернативного» лінгвістичного експерименту визначено ступінь їхньої ко(н)текстуальної пертинентності.